Hundreder af landsbyer som denne holder fri,
for at fejre vort folks ankomst til dette storslåede nye land.
I dag er vi særligt beærede over
tilstedeværelsen af de, der var ansvarlige for at finde denne planet til os
og derved redde os fra den visse undergang.
Hvordan kan vi nogensinde gengælde dem?
Ved ikke at kede dem med lange taler, Hedrazar.
Jeg mente, hvad jeg sagde.
- I er alle helte for mit folk. - Det var os en fornøjelse.
Når mit barnebarn fødes,
vil det være den første enkaraner, født i vort nye hjemland.
Vi vil navngive barnet efter dig, oberst.
Eliam, det bliver koldt.
Det lader til at være blevet koldere siden jeres sidste besøg.
Det antyder vort atmosfære- overvågende udstyr.
Vi har kun haft kort tid til at vurdere tilstandene,
men det lader til, at I stå foran en strengere vinter end forudsagt.
Vi er et hårdfør folk. Vi vil overleve.
Naqahdah-reaktoren skulle forsyne nok energi
til at opvarme den nye by i et år.
I har sandelig opnået en del allerede.
Og der en kun gået en enkelt månecyklus.
Kom tilbage om et år, og I vil se planeten forandret.
Hjælp! Hjælp mig!
- Hvad er der? - Det er Caleb. Han kommer fra vest.
Det er så stort. Det ødelagde hele vor landsby. I må alle flygte.
Hvad taler du om? Caleb, få vejret.
- Det kommer denne vej. - Hvad gør?
I må se det.
Dér.
Hvad er det?
Vi anslår skibets diameter til at være omtrent to mil.
Energitæppet, som det fejer landskabet med, strækker sig over 20 mil.
Det lader til at aflejre en ukendt gaslignende substans,
som spreder sig i skibets kølvand.
Det er uden for UAV'ens rækkevidde, men det lader til at dække hundreder af mil.
Teal'c har ikke set teknologien før.
Vi venter på analysen af de atmosfæriske prøver,
men I kan se den skade, der udrettes.
Der lader ikke til at være genkendelige mærker på skibet.
De, der har kontrol over fartøjet,
har tilsyneladende ikke tilhensigt at angribe enkaranerne.
Hvorfor siger du det?
Det lader bare til at være en mere direkte tilgang.
- Hvilken forskel gør det? - Obersten har ret.
På baggrund af hastigheden, skønner jeg, det vil nå Hedrazars landsby om 26 timer.
Men det vil tilintetgøre stargaten først.
- Kan vi evakuere enkaranerne i tide? - Teal'c forbereder dem netop nu.
Spørgsmålet er, hvor vi kan sende dem hen.
Selv lav stråling kan forårsage blindhed hos enkaranerne.
Uden denne planets ozon-tæthed vil de alle dø.
Den eneste planet med lignende forhold er deres hjemmeverden.
I følge deres overlevering, er der ingen stargate der.
Goa'ulderne bortførte deres forfædre med skibe.
Selv hvis vi havde transport, ville nutidens enkaranere
ikke have begreb om hvor den planet er.
Jeg sender SG-5, 6 og 9 ud, for at lede efter en egnet planet.
Det er tvivlsomt, at de finder en i tide.
Hvor længe kan vi beholde enkaranerne her på Jorden i mellemtiden?
Nogle dage. Deres tilstand vil forværre, jo længere de er her.
Der er tusinder af dem uden for Hedrazars landsby, spredt over et stort område.
Det tog os oprindeligt to uger at forflytte dem til P5S-381.
Sagen er, general, at vi ikke kan redde dem alle.
Hejsa. Hvad har du?
Atmosfæren i skibets kølvand
viser en høj forekomst af svovldioxid.
- Kemisk krigsførelse? - Det tror jeg ikke. Se godt på dette.
Åh, ja.
Små... uskarpe, orange ting.
Det er mikrober, sir.
Rumskibet efterlader dem på planetens overflade.
Så vidt jeg kan se, danner de forbindelse med svovlen fra jordbunden,
og når de forrådner, frigiver de svovldioxid
Så det store, stygge rumskib forsøger at stinke planeten til?
Det er lidt mere end det.
Mikroberne aflejres først efter alle indfødte organismer er tilintetgjort.
Jeg tror, de har til hensigt, at udskifte dem.
Hvis jeg har ret, ser vi på et fremmed økosystems første byggesten.
Er det en terraformer?
Det forandrer miljøet, for at bistå en helt anderledes livsform.
Et organisk system baseret på svovl i stedet for kul.
Vil hele planeten blive omdannet, hvis det får lov at stå på?
Jeg ved bare, at atmosfæren på den anden side af energitæppet
ikke vil understøtte liv, som vi kender det.
- Hvad foregår der? - De vil ikke af sted, O'Neill.
- Teal'c siger, at I ikke vil af sted. - Hvis vi tager med jer til Jorden,
og I ikke kan finde en anden verden, hvor vi kan leve, vil vi alle dø der.
- Giv os en chance. - Er der tid til at tage alle enkaranere?
Nej.
- Vi kan ikke lade vore folk tilbage. - Jeg forstår, hvad I føler...
For generationer siden blev vore forfædre bortført fra deres hjemmeverden
og taget bort i kæmpe skibe.
Siden da har vi alle bedt om et sted, vi kunne kalde hjem.
- Takket være jer, har vi fundet det. - Vi må blive og kæmpe for det.
- Med hvad? - Har I ikke våben til at hjælpe os?
Først vil vi forsøge at kommunikere med dem, der er på skibet.
- De vil åbenbart tilintetgøre os. - Vi ved intet med sikkerhed.
Jeg ved, at hvis enkaranerne skal dø, så skal vi alle dø her sammen.
Senderen er driftklar. Lad os håbe, vi får bid.
Tror du, et velanbragt missil vil udrette nogen skade?
Vi kan ikke vide, hvad skibet er lavet af, sir.
- Eller om det har skjoldteknologi. - Jeg fantaserer bare.
Den intelligens, der har udviklet det fartøj, må kunne tænke rationelt.
Spørgsmålet er, om de vil lytte?
Nej, det virkelige spørgsmål er, om de har ører.
Nogen hørte noget.
Det lader til at være en slags lager.
Jeg vil antage, at vi er om bord på skibet.
Mærkeligt. Rumvæsenerne gjorde sig så stor umage med,
at forandre planetens atmosfære, men luften herinde er til at ånde.
De forventede os.
- Carter? - Sir?
Burde vi virkelig åbne skuffer og den slags?
Hvad har jeg lige sagt?
Undskyld.
Det ligner en slags vævsprøve.
- Af hvad? - Jeg er ikke sikker.
Skibet terraformer planeten, ikke?
Hvad nu, hvis dette er de livsformer, det skaber et nyt miljø til?
- Genskaber en hel civilisation. - Millioner af prøver...
Så hver af disse ting er... hvad er de?
- Plante, dyr, insekt... - Rumvæsen?
- Hvem ved? - Det er stadig bare et gæt.
Et godt gæt.
Jeg er Lotan.
Vær ikke bange for mig.
Hør, hvad foregår der heromkring?
Jeg blev bygget, til at formidle kommunikation
mellem dette "skib", som I kalder det, og jer.
Bygget?
Jeg er en biomekanisk repræsentation af de væsener, der nu bor på planeten.
Da de blev fundet, blev adskillige enkaranere skannet.
En tilfældig men vellignende fremtoning blev udvalgt.
Vent et øjeblik. Det var i går.
Analyserede skibet en ny livsform og skabte en kopi på blot én dag?
Ja.
Fascinerende udformning.
Det forklarer vel, hvorfor du ligner en enkaraner.
På sin vis.
- I er ikke enkaranere. - Nej, vi er fra planeten Jorden.
Major Samantha Carter. Daniel Jackson. Det er Jack O'Neill, og det er Teal'c.
Faktisk er vi venner med de folk, dit skib vil udrydde.
Ja, det er uheldigt.
Jeg blev skabt til at give en besked til dem.
Men da jeg var færdig,
lod enkaranerne til at være forsvundet.
Ja, ser du, det hedder "at stikke af".
Noget man gør, for at undgå at blive slagtet.
Der lever stadig en del enkaranere på planeten.
Siden I er enkaranernes venner, vil I give dem en besked?
Det afhænger.
Da omdannelsesprocessen var påbegyndt,
var der ingen sansende livsformer.
- Ja, men, det er der nu. - Ja.
Uheldigvis må processen fuldendes, når den er påbegyndt.
Havde nogen besværet med at lave dig, bare for at sige "Skrid med jer"?
Vi vil ikke volde enkaranerne nogen skade.
Undersøgelse af deres fysiologi har dog fastslået,
at de ikke kan eksistere i det omdannede miljø.
Så stands omdannelsen.
- Hvis jeg kan få pointen igennem... - Jeg kender pointen. Han er PR-mand.
Jeg tror, vi skulle tale med din chef.
Antagelse om hierarkisk kommandostruktur.
Interessant.
Følg med mig.
Skibet er fuldautomatisk.
Væsenerne, som byggede det, kaldes gad-meer.
Ikke ligefrem ET.
De indlæste al deres viden i skibets hukommelse.
Videnskab, matematik, medicin, kunst, filosofi...
Ti tusind års civilisation.
Dette er deres testamente.
De var en meget fremskreden race sammenlignet med enkaranerne.
Men de var også... fredelige,
og blev ofre for en overlegen militær magt.
Så de byggede dette skib i håb om, at deres verden ville blive genfødt,
langt fra deres fjenders rækkevidde.
Det er fascinerende. Jeg ville elske at studere noget af det.
Jeg kan forsyne jer med oversættelser.
Jeres sprog er enkelt i sammenligning.
Undskyld mig.
Hvorfor er vi her?
Skibet har kun råmateriale nok til at omdanne én planet.
Nu da omdannelsen er sat i værk, må den fuldendes her,
ellers bliver hele gad-meer civilisationen tabt for evigt.
Enkaranerne må rejse eller dø.
- Der har vi lidt af et problem. - Enkaranerne kan ikke rejse.
Deres liv afhænger af de meget sjældne forhold, som kun findes på denne planet.
Det er uheldigt.
Er det alt?
Forklar venligst situationen til enkaranerne.
Men...
De er kommet tilbage.
Nå? Fik I talt med rumvæsenerne?
På en måde.
Det gik ikke godt.
Nej. Det gjorde det ikke.
Prøverne på mikroberne viser, at de også er følsomme for UV-stråling.
Det er sikkert derfor, de valgte denne planet.
- Det tætte ozonlag. - Blandt andet, sikkert.
De samme betingelser, som gør P5S-381 idéel for enkaranerne,
gør planeten idéel til omdannelse.
Kan disse oplysninger bruges til at standes skibet?
Jeg ved ikke hvordan, sir.
Hvis vi har ret til at standse dem.
- Undskyld mig? - Jeg vil ikke såre enkaranerne,
men vi ville blande os i en hel civilisations genfødsel.
Hvis vi skal tro Lotan, er det en utrolig fremskreden, fredelig civilisation.
- Må det bedste samfund vinde? - Nej, det var ikke, hvad jeg sagde.
Vi taler om frysetørrede rumvæsener, hvis civilisation gik tabt for længe siden.
- Enkaranerne er der nu. - Jeg vil dem intet ondt.
Kunne robotten mon overtales til at udsætte omdannelsen
længe nok til at vi kan flytte enkaranerne?
- En robot er en robot, sir. - Han er bare en budbringer, sir.
Men han blev skabt i enkaranernes billede, så de kunne forholde sig til ham.
- Det kunne arbejde til vores fordel. - Hvordan?
Det kunne gøre ham mere sympatisk overfor deres lod.
Det er en robot.
Han er en ufatteligt fremskreden fremmed skabning.
Vi bør ikke antage, at han er ude af stand til at tænke og føle.
Han virkede ikke særlig bekymret om at hjælpe.
Hvis han kan lære, kan vi måske få ham ud af programmeringen.
Hvad hvis vi ikke kan?
Hvad foreslår du, oberst?
Lad os fyre alt vort skyts af mod det skib.
Undskyld. Jeg kan ikke bemyndige et militært angreb i denne situation.
Undskyld, hvis det lader til at være blevet et personligt anliggende for mig.
Men vi brugte måneder på at lære de folk at kende.
De havde tillid til os, og vi fejlede.
Jeg forstår dine følelser. Vi har alle investeret meget i operationen.
Ingen ønsker, at se det gå enkaranerne dårligt.
Men du vil ikke give mig effektive våben eller tropper.
Find en anden udvej.
Træd af.
Det fremmede skib nærmer sig.
Hedrazar, du kan stadig redde folkene fra din landsby.
Vi er fast besluttet. Vi vil ikke efterlade resten af vort folk.
Autoriserede general Hammond ikke tropper og våben?
Nej, det gjorde han ikke.
Du bragte os hertil. Vi troede dig, da du sagde, det var sikkert.
- Det ved jeg. - I gav os teknologi til at bygge byer,
til at frembringe varme. Kan I ikke standse skibet?
- Hvor meget naqahdah har reaktoren? - Sir?
- Hvad laver du? - Tænker. Tag dig ikke af det.
På en måde at sprænge skibet i luften på? Det er vist ikke, hvad Hammond mente.
De vil stå der og dø.
Det er en umulig situation. Vi kan ikke se på dem blive slagtet.
- Vil du sprænge skibet i luften? - Giv mig et andet valg.
- Jeg har ikke noget lige nu... - Tid er åbenbart en faktor her.
Hvordan laver man en naqahdah bombe?
Reaktoren blev udviklet med henblik på at undgå netop den slags...
Carter.
Teoretisk set, kunne jeg skabe feedback,
så energien ville samles i stedet for at blive frigivet.
Det ville være en stor eksplosion, sir.
Stor nok?
Det tror jeg.
Carter... Jeg træffer et valg om at hjælpe disse folk.
Hvis du ikke laver den bombe, har jeg ingen valgmuligheder.
Det ved jeg.
Så må jeg beordre dig til det.
Javel, sir.
- Hvor kontrolleret vil det være? - Eksplosionen vil være rettet opad.
Bakkekammen burde beskytte landsbyen, men nærmere vil jeg ikke gå.
Jeg har ændret fjernstyringen til at starte feedbacken.
Et minut efter du trykker på knappen, skulle reaktoren sprænge.
- Skibets anslåede ankomsttid? - Omkring fem nul minutter, sir.
Men vi bør detonere, før det er over os.
Det er ikke til at sige, hvad energibjælken vil gøre ved reaktoren.
- OK. - Der er én ting til, sir.
Når reaktoren er detoneret, er der ingen vej tilbage.
Processen kan ikke standses.
Okay.
Daniel Jackson?
- Vil du ikke blive? - Nej, egentlig ikke.
Jeg vil forsøge at tale med Lotan.
Hvis du advarer Lotan om vores plan, vil den ikke virke.
Jeg afslører intet. Jeg vil bare forhindre, at det bliver nødvendigt.
Burde du ikke vente, til oberst O'Neill er tilbage?
Han bad mig give ham et andet valg, så teknisk set følger jeg en ordre.
- Goddag, Daniel Jackson. - Hej.
Vil enkaranerne forlade planeten?
Enkaranerne har faktisk ikke noget andet sted at tage hen.
Det er... uheldigt for dem.
Mens du var væk, indåndede jeg noget af det svovlbaserede miljø,
skibet frembringer.
- Hvordan føles det? - Ikke godt.
Denne musik har ikke været hørt i over tusind år.
- Det er dejligt. - Jeg synes det lyder ubehageligt.
Virkelig?
Ja. Det burde ikke lyde sådan.
- Hvordan så? - Det lader til, at dine ørers udformning,
mine ører, ikke er beregnet til det.
Jeg er kommet for at se, om du vil overveje alternative løsninger
på det problem, enkaranerne står foran.
Jeg er ikke programmeret til at løse enkaranernes problem.
Netop.
Lad mig spørge dig om noget. Hvad vil sker der med dig, når det er overstået?
Jeg vil blive genintegreret i skibets systemer.
Mener du, at du vil dø?
Ja, det er vel en fortolkning.
- Vil du gerne dø? - Hvad jeg ønsker er uvedkommende.
Ville du ikke gerne erfare,
hvordan det er at være enkaraner, før du bliver genintegreret?
Se noget af planeten, før den bliver helt omdannet, og...
- måske endda møde folkene? - Med hvilket formål?
Det kunne hjælpe dig til at overveje alternative løsninger.
Jeg er ikke programmeret til alternative løsninger.
Skibet vil fortsætte processen uden dig, ikke sandt?
Ja. Som jeg har sagt, fungerer det fuldautomatisk.
Ingen skade sket. Vi vil bare... se os omkring.
Sir, jeg vil ikke være respektløs,
men jeg tvivler på, om vi gør det rette eller ej.
Hvad er det, Carter? Det rette?
Vi bragte folkene hertil. De afhænger af os.
- Hvad skal vi ellers gøre? - Det ved jeg ikke.
- Vil du tale mig fra det? - Ja, sir.
- Hold dig i forbindelse. - Javel, sir.
Luften er ikke så ren som den, der blev skabt til mig på skibet
Den er afgjort... anderledes.
- Den er bedre. - Jeg er enig.
Det er træer.
Ja.
Alle vegne, hvor der er ilt, finder man... træer.
De er... ligesom naturens luftfiltre.
- Deres design er yderst interessant. - Det er deres funktion også.
Daniel Jackson er taget hen, for at tale med Lotan.
- Forsøgte du at standse ham? - Jeg er ikke uenig med hans hensigter.
Ved du, at vi vil forsøge at sprænge skibet i luften?
Jeg er klar over det. Det er Daniel Jackson også.
Daniel?
- Daniel, kom ind. - Jeg modtager dig, Jack.
Sig ikke, du er om bord på det skib!
Jeg er ikke på skibet.
- Hvad laver du, Daniel? - Jeg taler med Lotan.
- Vil han fortælle ham om bomben? - Han sagde, han ikke ville afsløre planen.
Sir, vi har kun 15 minutter.
Daniel, ved du hvad klokken er?
Jeg forsøger at give dig et andet valg.
Hvad?
Vent. Vi er på vej tilbage til landsbyen. Skifter.
Du har modsat dig befalinger.
Nej, ikke... egentlig.
- Du opfylder ikke din funktion. - Det passer ikke.
Jeg vælger bare den bedste måde at opfylde min sande funktion på.
Hierarkiske kommandostrukturer tillader dig ikke at overveje alle mulighederne.
Jeg forstår.
Lad os tage til landsbyen.
Daniel?
Lotan ville møde enkaranerne.
Ti minutter, sir.
Goddag, Dr Jackson.
Goddag, Eliam.
Det er Lotan.
Han ser enkaransk ud. Men jeg har ikke set ham før.
Lotan repræsenterer de rumvæsener, som byggede skibet.
Han blev skabt i jeres billede for bedre at kommunikere den fare, I befinder jer i.
- Men han standser det ikke. - Nej.
Lotan, det er Eliam.
Det er hans kone, Nikka, og det er Hedrazar, landsbyens leder.
Kan du se de liv, der vil blive udslettet,
hvis dit skib fortsætter dets kurs?
Ja, det er Lotan klar over.
Hun er blind.
Det skete på den planet, hvor vi først mødtes. De var døende.
Dette er den eneste planet, vi kunne finde, hvor vi vidste, at de kunne overleve.
- Jeg kender deres fysiologiske behov. - Ja, selvfølgelig.
Hun skal føde.
Ja. Et nyt enkaraner-liv.
Der vil ikke være enkaransk liv, hvis dit skib ikke standser.
Jeg tror, vi alle er klar over situationen.
Ja. Du har bragt mig hertil, for at fremkalde sympati for disse folk.
Faktisk er de på en måde dit folk, Lotan.
Du blev skabt i deres billede.
Jeg blev ikke skabt til at forhindre deres undergang.
- Men... ønsker du ikke, du kunne? - Skibet kalder mig tilbage.
- Hvorfor? - Jeg må gå.
- Tag mig med dig. - Nej. Daniel, nej!
- Fem minutter, sir. - Lotan tog Daniel tilbage på skibet.
- Hvad? Sir... - Han bad om det.
Tja, hvad gør vi nu, sir? Skibet er næsten i stilling.
Skibet har opdaget et usædvanligt apparat.
Det lader til at kunne udsende store mængder energi.
Er apparatet beregnet på at standse skibet, som enkaraneren Eliam foreslog?
Jeg er ikke enig i det, de gør,
men jeg vil heller ikke se jer udrydde alle de folk.
Hvis de ikke vil rejse, er der intet andet valg.
Skibet er i stilling, sir.
Hvis du vil gøre det, skal det være nu.
Daniel Jackson har truffet sit valg, O'Neill.
Ja.
Apparatet er i aktiv tilstand.
Lotan, hvis du ville, kunne du så standse skibet?
- Som jeg har sagt... - Ja, det handler ikke om, hvad du vil.
Besvar bare spørgsmålet. Kan du standse skibet?
- Ja, det ville være muligt. - Godt. Tænk så over dette.
Tænk på folkene dernede og alt det liv, du vil tilintetgøre.
Jeg er programmeret til at tjene livet på dette skib.
Du sagde, at de var en fremskreden civilisation med 10.000 års historie?
Ja.
- De havde love, retfærd? - Ja.
- Respekt for livet? - Ja.
Hvordan kan deres verden blive genskabt gennem et massemord?
Ville det ikke være at forråde alt, hvad de stod for?
Du sagde, du blev skabt til at kommunikere.
Du er her ikke, for at tjene livet på skibet.
Du er her, for at beskytte skibets livsforms integritet.
Der er en stor forskel.
Opfylder du din egentlige funktion ved at lade dette ske?
60 sekunder til detonation.
Skibet er standset, O'Neill.
Skibet er standset.
Daniel må være trængt igennem til ham.
Daniel, hvis du kan høre mig, har du 30 sekunder.
Tre nul. Slut.
Hvad apparatet angår...
- Det er stadig virksomt. - Ja. Kan du gøre noget ved det?
- Ved du, hvordan man deaktiverer det? - Nej.
- Fascinerende design. - Jep.
- Lotan, vi har ikke tid til det her. - Hvor meget tid har vi?
Fem, fire, tre,
to, et.
- Hvad foregår der? - Skibet forbliver?
Et stærkt sprængstof.
Vi var desperate.
Konflikten forbliver uløst.
Før eller siden må jeg genoptage denne planets omdannelsesproces,
- ellers forsvinder gad-meer civilisationen. - Det ved jeg.
Mange millioner planeter blev skannet,
for at finde de rigtige betingelser for omdannelsen.
Kun én levede op til specifikationerne.
Af nysgerrighed, var der nogen, der kom nær?
2.634 parametre skulle være på plads, for at...
For omdannelsesprocessen. Ja, men hvad med enkaranerne?
Jeg forstår ikke.
Måske har de ikke brug for nøjagtigt det samme miljø
som omdannelsesprocessen, bare et der ligner.
Du kender deres fysiologi. Passer nogen af de skannede planeter til deres behov?
Her.
Denne planet vil være passende for enkaranerne.
Jeg fortryder, at jeg ikke overvejede den mulighed, Daniel Jackson.
Nå, du ville være nået frem til den før eller siden.
Denne planet blev afvist, fordi tre af parametrene ikke var korrekte.
Kernetemperaturen var for høj, planeten var for stor,
og der var allerede intelligente livsformer til stede.
Intelligente livsformer?
Ud fra beskrivelsen at dømme, var det enkaranere.
Hvad skal vi så stille op?
- Hvad er der? - Det er i orden.
Vær ikke bange.
Hvad foregår der?
Lotan vil gerne tilbyde jer et kompromis.
Skibet har brugt for mange af de ressourcer, som kræves
for at starte omdannelsen forfra på en ny planet.
Jeg har brug for, at I giver denne verden op.
Hvordan er det et kompromis?
Vi har fundet den oprindelige enkaranske hjemmeverden.
- Hvad? - Hvordan?
Den var en af mange millioner planeter, som skibet skannede før denne.
Den blev afvist, delvis fordi der var intelligent liv på den.
- Og det fortæller han os nu? - Han vidste det ikke.
Og teknisk set er han kun halvanden dag gammel, så vær blide ved ham.
Vi tager med glæde imod tilbudet om at vende tilbage til vore forfædres hjem.
- Hvordan få vi dem derhen? - Deres hjemmeverden har ingen stargate.
Jeg har faktisk en ven med et stort rumskib, som gerne vil tage dem med.
- Er det muligt? - Ja.
Når I er i sikkerhed på jeres planet, vil jeg blive genintegreret i skibet,
og det vil vende tilbage, for at fuldende omdannelsen.
Behøver det ske? Den del med at blive genintegreret?
- Hvilke andre muligheder er der? - Men du er jo enkaraner.
Du må blive hos os.
Det er ikke i modstrid med min programmering.
Lotan siger tak, det vil han meget gerne.
Spred ordet i landsbyerne. Vi skal hjem.